Jag är langare från Aalborg. Jag har mens.
Jag har magont och mår illa.
Jag har 1800 gram hasch fastspänt på kroppen.
Och så händer det här.
Asger hade lovat att det inte skulle vara några poliser.
Han sa att det inte skulle vara några poliser.
Det har aldrig gått fel.
Först tar jag tåget till Köpenhamn.
Vidare ut till Staden och in till vår langare.
- Hur går det i Aalborg? - Bra. Hur går det här?
- Hur går det med Asger? - Lugnt och stilla.
- Vi ses. - Kom ihåg rökklumpen.
Så tar jag rökklumpen i fickan och åker till Centralstationen-
- och tar nattåget till Aalborg och hem till Schleppegrellsgatan.
Men det går inte längre, det här.
Det är som ett fängelse jag inte tar mig ut ur.
Jag är inte sån här. Sån är jag inte.
Jag gör det ju faktiskt bara för att Asger inte har andra.
Som kan göra det.
Det är jag som känner folk i Staden.
Langarfrun.
Jag passar upp på knarkare som kommer för att köpa droger.
Jag bjuder dem på kaffe, medan de säger att jag ser bra ut-
- för att ställa in sig hos langaren, som inte bryr sig.
Sån är Asger. Han är omtöcknad och likgiltig, även med mig.
Det har han inte alltid varit. Inte i början.
För i tiden var han dörrvakt. Han var stor och stark-
- och hade en sexig tatuering på ena ballen.
Med Asger var det annorlunda än med nån annan.
Asger var en kunglig slickare. Han slickade helt otroligt bra.
Jag trodde att jag var förälskad för första gången i mitt liv.
Nu är Asger inte dörrvakt längre. Nu är han heltidslangare.
Han går på sex gram om den och drömmer om att bli tatuerare.
Han började tatuera några bananer-
- och nu har han släpat in en halv gris.
Det är så äckligt.
Gå nu, för fan. Gå härifrån.
Vad fan är det med er?
Polisen var där.
Det skulle inte vara några poliser där.
- Det kunde jag inte veta. - Nej, du vet inte ett skit.
Asger?
Älskar du mig?
- Vad fan snackar du om? - Om du älskar mig.
Varför frågar du det?
Det kan väl inte vara så svårt.
Håll nu käft.
Ja?
Nej, hon klarade det.
Hon fick cd:n med sig. Och tvättmaskinen.
Ja.
De tog Lars droger. Det betyder mer omsättning för oss.
- Jag mår inte bra. - Det är nog bara nerver.
Nej, jag mår verkligen dåligt.
Såja.
Sov lite, så mår du bättre.
- Kan du komma hit? - Det kommer massor med kunder.
Bara lite.
Jag har aldrig gjort nånting rätt.
Aldrig.
Ingenting.
Jag har aldrig gjort nånting rätt.
Aldrig.
Ingenting.
Jag har aldrig gjort nånting rätt.
Aldrig.
Det går från pannan ner över kinden.
Jag har gjort tre operationer i Holland.
Det blir inte bättre, säger de.
De tog hud från mina ben.
Mitt utseende betyder inget.
Det gör det för andra, men inte för mig.
Jag tycker inte om folk som glor.
Jag är inte densamma längre, och det blir jag heller aldrig.
Det hände i Stilla havet.
Det var en explosion.
Många dog. Min bästa vän var kock på skeppet.
Han dog.
Filippinarna kunde inte simma.
De dog.
Jag dog inte.
Jag kan lika gärna prata om det.
Jag simmade så långt jag kunde, men till sist måste jag ha luft.
Det var då jag brände mig.
Det är fyra månader sen nu.
Det är fyra år sen jag åkte iväg.
Hej, mamma.
- Så du har kommit hem? - Ja, det har jag.
- Stannar du? - Ja.
- Du kan inte bo här. - Nej, jag vet.
Vad har de gjort med dig?
De har inte gjort nånting. Det var en olyckshändelse.
Nånting har liksom hänt nu.
All skit från förr ska bli annorlunda.
Jag har fattat ett beslut.
Nu ska mitt liv vara ordentligt.
Jag ska leva ett ordentligt liv, ha ett jobb.
Jag ska ha en lägenhet.
Kanske en flickvän.
Det är fyra väggar. Man kan se ut genom fönstret.
Den tar jag.
Jag ska se om min bil fungerar än.
En Ford Mustang -73:a.
Får jag köpa en öl till dig?
- En FF. - En FF?
- Varsågod. - Tack.
Jag heter Allan.
- Maja. - Maja?
Ja, Allan.
Maja, det...
Det är ett fint namn.
- Vad har hänt? - Båten jag åkte med brann upp.
Får jag röra vid det?
Om du får röra vid det?
Ja.
Tack.
Hej.
- Vill du ha skjuts? - Nej.
Jag har en bil där nere.
- Vilken färg är den? - Vilken färg den är?
- Den är rostig. - Nej.
- På grund av färgen? - Ja.
Hör här. Jag vill fråga dig en sak.
Jag vill bjuda ut dig. På middag.
- Du är en konstig prick. - Du får mitt telefonnummer.
Du kan ringa om du ändrar dig.
Det gör jag inte.
Jag är missbrukare.
Jag är helt klart missbrukare.
Jag är beroende.
Jag bekänner gärna att jag är missbrukare.
Stesolid, LSD, kokain, heroin, metadon, opium, Rohypnol-
- Crystal Meth, Ketogan, Meskalin, Amfetamin-
- C-vitamin, D-vitamin, hasch, brass, stölder.
Missbrukare av ord.
Psykologi, Bibeln, Shakespeare, Koranen, Kalle Anka, Hemingway-
- mikrobiologi, Buddha, dansk poesi från 1900-1940-
- Marx, Nietzsche, Bohr, Einstein, Camus, "Brott och straff".
Om man kunde missbruka böcker eller musik skulle jag göra det.
Jag blev nog bara trött. Förstår ni?
Trött på det där. Och det där.
Och det där. Och det där.
Men inte på Tilde.
Vi älskar varann. Så har det alltid varit.
Ibland måste Tilde läggas in på den stängda tokanstalten.
Hon går bara klädd i gult för att uppnå reinkarnation.
- Hej, Thomas. - Vi blev ihop då vi var 11.
Jag visade henne min snopp och hon visade mig sin snippa.
Härligt att se dig. Hur går det?
Det går bra. Du, då? Det går bra. Det är ju bra.
Det är det man brukar säga. Mår du bra?
- Jag mår mycket bättre. - Kom och kyss mig.
Vi ska ha bakelser. Många. Vi älskar båda två bakelser.
Jag har köpt den här till dig. Är det inte den du gillar bäst?
Jag tar en sån här.
- Du är tokig, Thomas. - Självklart. Det förväntas av mig.
Folk känner igen min sort för att jag är tunn. Nu äter jag mig tjock.
Folk säger: "Det går en nyttig medborgare med dubbelhaka och allt."
- Varför äter du inte en bakelse? - Jag vill inte mer, Thomas.
Jag kan inte mer.
Jaha. Då äter jag den. Jag är omättlig i dag.
Du vet vad jag pratar om.
- Jag pratar om oss. - Ett parförhållande?
Kriser, intimitet, nerver, förtrolighet.
Hör här. Vi har en pakt.
Du och jag.
Vi älskar varann.
Även om vi inte är tillsammans, är vi ändå tillsammans.
Det kan inte vara annorlunda, Tilde.
- Det är en gammal pakt. - Och den fungerar ändå.
Det tror inte att den gör.
Om jag tar bakelserna och knuffar ner dem på golvet?
Tror du att det hjälper?
- Tilde, vi tillhör varann. - Gå.
- Sluta upp med det där. - Gå nu, Thomas.
- Hör du vad jag säger? - Gå!
Tilde, det... Nu åker vi hem.
Får jag se?
Vi ska inte vara tillsammans.
- Jag ska bara titta. - Du får röra lite.
Nej, jag ska bara se.
Vi har aldrig haft nån annan än varann.
Minns du att vi satt i förarhytten på den gamla lastbilen-
-och klädde av varann. Vad var vi då?
12?13?
- 11, tror jag. - 11?
Det var rätt framåt för två 11-åringar.
Det var som om världen blev större tillsammans med dig.
Allt blev mycket roligare. Mer underhållande.
Om du inte slutar upp med knark så dör du.
Nej. Jag dör inte.
Drogerna håller mig vid liv.
Du ska ta en paus, annars dör du.
Du är min paus.
Det är du.
Jag har träffat en annan.
En annan har besökt mig på sjukhuset.
Vem är det?
Det spelar väl ingen roll?
Du kan bo kvar här tills du hittar nåt annat.
Vem är det?
- Michael. - Michael?
Hans pappa har en fabrik.
Snyggt.
Hans pappa har en fabrik och han utnyttjar proletariatets kvinnor.
Snyggt.
Du ska inte säga till mig att det är besvärligt.
- Vi hade ett avtal. - Älskling, gå in igen.
Det står en man här.
Han har mustasch. Varför är han här?
Asger.
- Din kvinna har fått en granatchock. - Nej, hon är bara lite i olag.
Jag pratar med Hossein om att du ska ta med honom till Staden.
Jag ska inte till Staden igen.
Jag är färdig med det. Jag ska sluta röka också.
Först ska du visa Hossein hur det fungerar.
Klä dig.
Du mår inte bra.
Har du ont?
Är du rädd?
Hossein har nåt som tar bort smärtan.
I Persien sägs det att opium är bra mot allt.
Bra mot smärtan inuti.
Väldigt bra super-Panodil.
- Kroppen känns lätt. - Snart mår du bättre.
Svartskallen har sympati för langarfrun.
Hossein är ingen svartskalle, han är perser.
Det verkar som om persern har fått sympati för frun.
Klä dig.
Det luktar opium.
Bara för smärta. För dyrt för dig.
- Jäkla svartskalle. - Perser.
- Asger, kan jag få lite på krita? - Nej.
Då stannar jag och röker lite.
Vi väntar väl alla på att nånting bättre ska komma nån dag.
Jag väntar inte på nåt.
Har du tänkt låta Asger tatuera din härdade kropp?
Tatueringar är en synd. Kroppen är som ett tempel.
Den är helig. Du målar väl inte med tusch i ditt tempel?
- Steso, har du nån? - Ja, massor. Titta.
Usch, Steso. Varför får du såna?
De är bäst när jag injicerar. Det aktiva ämnet är flytande.
De blandar i potatismjöl, paraffin och kalk för att göra det fast.
- Bindemedlen ger bölder. - Det är äckligt.
- Vad heter de? - Tjacke och Tripper.
Efter "tjack" och "syratripp"? Uppfinningsrikt, Asger.
- Och hemskt sorgligt. - Är hundarna sjuka?
De har uppfört sig konstigt sen jag fick grisen.
De är mest i sovrummet eller i hundgården.
Hundarna springer runt i rummet med haschrök hela tiden.
Nu får de inte vara här längre.
De mår dåligt. De får abstinens.
- Vad fan menar du? - Det är knarkarhundar, Asger.
Det är inga knarkarhundar. Tror du inte att de har stamtavla?
- Hundarna är som du. - Jag är ingen knarkare.
Det är inte bra med människor som inte vet vem de är.
Nu ska jag gå.
Jag har inte knarkarhundar!
Hundar kan ju inte bli beroende av hasch. Vad är det för snack?
- Ska hundarna vara här? - Tills de är rena.
Har du knullat mig medan jag sov? Det kan du inte göra.
- Du vaknade ju inte. - Du är så sjuk i huvudet.
Du klagar över att vi inte knullar. När vi gör det så sover du.
- Jag hatar dig. - Nej.
Du röker mitt tjack, du älskar mig.
- Var det bra? - Aldrig varit bättre.
Det finns färskt röka på bordet.
Håll käft där inne!
Jävla knarkarhundar.
Vem fan är det?
Ursäkta, bor Maria här?
Ja. Håll käft!
Du har besök.
- Jaså, är det här du bor? - Ja. Kan du inte gå, mamma?
- Det är så länge sen. - Det är inte bra att du är här.
Vill du äta lunch med mig?
- Nej. - Den italienska nere i stan.
- Lovar du att gå? - Ja.
Okej.
Hej.
Jag är ledsen över att vi har glidit isär.
Så kan det gå.
Jag vet inte vad jag skulle ha gjort annorlunda.
- Ska du gråta nu? - Nej.
- Vad gör Asger? - Han ska bli tatuerare.
- Och så är han dörrvakt. - Var då?
På en massa ställen.
- Jag är glad att jag hittade dig. - Varför då?
Jag har ju letat efter dig. Mina brev kom tillbaka oöppnade.
- Jag trodde inte att du brydde dig. - Varför det?
Behöver jag verkligen svara på det?
Nej.
Det har inte varit lätt. Det var så mycket jag ville.
Det var svårt att få allt att stämma.
Vi kanske borde lägga allt bakom oss och börja om på nytt.
- På nytt?
Är det inte konstigt att jag är så mycket klokare än du?
- Du kan ju flytta hem. - Det är inte mitt hem.
Du kan gå på HF. Gymnasiet. Börja en utbildning.
Kan du inte bara leva ditt underbara liv-
- med den där jävla Hans Jørgen och lämna mig i fred?
Maria...
Maria, du mår inte bra.
Nej, det gör jag inte.
- Varför mår du inte bra? - Kan du inte strunta i det?
Jag kan inte strunta i hur min dotter mår.
Jag rökte nåt kraftigt i går och fick jag ångest.
- Och sen har jag varit... - Som din pappa.
- Nej, det var LSD. Det är inte jag. - Vill du bli som han?
Om jag slipper bli en självgod hycklare som du, så ja.
Men din pappa blev ju galen.
Mamma, det här går inte. Det går inte.
Det känns...
Det känns som om jag har en kniv i hjärtat.
Kniv?
Ja, när jag ser dig.
Det måste du fixa. Ja, vi ses.
- Hej, Hans Jørgen. - Hej, älskling.
Hej, Maria. Det var länge sen.
- Han såg fram emot att träffa dig. - Ja. Det är ett fint ställe.
- Tack.
Maria, vårt förslag-
-är att du flyttar hem.
Då kan du läsa några kurser-
- och ta studentexamen som du kan använda till nåt.
Vad är det här?
Ett erbjudande. Om lite hjälp.
Varför lägger du dig i?
Du struntar ju i mig.
Du är bara intresserad av dina dyra viner och röda biffar-
-och min mors fläskiga kvinnlighet.
Det finns bara ett problem med min mamma.
Och det är jag.
Visst är det så?
Eller hur?
Inget skulle glädja dig mer-
- än om jag kunde hålla mig långt borta.
Men du kan vara lugn.
Du kan fortsätta med att hyckla dig igenom-
- storstadssemestrar i Barcelona och konserter med symfoniorkestrar.
Jag ska hålla mig långt borta.
Frank ringde.
Frank? Jaså?
Jag sa att jag inte visste när du skulle vara tillbaka.
- Var det inte bra sagt? - Jo, det var riktigt bra sagt.
- Vad sa han mer? - Inget. Han stötte på mig.
- Han ska inte stöta på min syster. - Nej, men han ville.
Har du det okej?
Jag har det bra.
Jag har ett bord, en säng och en tv. Det räcker.
Det var det du fick ut av det. Du har en sak av allt.
Andra har till exempel...
...ja, två stolar.
I morgon ska jag och prata om ett jobb. Har andra två såna?
- Nej, faktiskt inte. - Det tror inte jag heller.
- Har du träffat mamma? - Ja, hon var nästan nykter.
Nej, vilken tur du hade. Nästan tur.
Frank. Det måste ju komma.
Den sista jag har lust att träffa är Frank.
Vi blev vänner i tvåan då han kom från Köpenhamn.
Jag tog hand om honom, såg efter honom.
Vi åkte ofta till Egholm och sköt måsar.
Vi bodde i bivacker och stekte måsar över en brasa.
Frank älskade det.
Frank blev trött på att vara en liten skit.
En tid sålde vi droger tillsammans. Frank ville bli nånting.
Jag hälsade på honom i fängelset innan jag åkte.
Tjena...
Fan, vad du är ful. Du ser grillad ut.
- Vad tycker du? - Om vad?
- Om stället. - Fint ställe.
Det är mitt. Jag har köpt det.
Vi pratade ju om att ha ett ställe ihop.
Jag äger det här. Jag har köpt det.
Titta här.
Till dig. Är du påtänd?
Jag gör inte det där längre. Inte längre, Frank.
Kaffe.
Du är ett svin.
Tror att du är bättre än jag, men det är du inte.
- Men det tror du. - Håll käft.
Hör här. Det är inte som när du åkte.
Jag kör med några rockare nu. Det här är stort.
Jag behöver nån som jag litar på.
Nån som inte blåser mig.
Hör du?
- Kan jag räkna med dig? - Nej. Jag har slutat.
- Man kan inte sluta. - Mitt liv ska bli annorlunda nu.
- Det finns pengar att hämta. - Jag har så det räcker.
Du är skyldig mig. Hör här. Du är skyldig mig allt.
Jag satt inne i 18 månader för din skull.
Det är länge sen.
Jag satt i en cell och tänkte på dig.
Jag tänkte: "När Allan kommer hem, ska vi göra stora saker."
Är du min vän?
- Kan jag lita på dig? - Ja.
Så åk till Tyskland.
Hämta amfetamin. Kom tillbaka.
- Du får 10 procent. - Nej.
Jag börjar ett nytt jobb i morgon. Ett vanligt jobb.
Ja.
Du kommer att göra det där.
- Allan, hallå? - Det är Maja.
Maja?
Jag ville bara be om ursäkt. Det var...
...oförskämt.
Det var snällt att bjuda på öl och bjuda ut mig.
Du var väl inte oförskämd.
I kväll?
- Nej, inte i kväll. - I morgon, då?
Klockan sju i morgon. Jag hämtar dig klockan sju.
Okej.
Hej då.
- Väntar du på mig? - Ja.
- Varför? - Jag vill prata med dig.
- Om vad? - Om hur du har det.
Det är väl inte så konstigt eftersom du är den jag älskar.
Jag mår bra.
- Är han snäll mot dig? - Ja, faktiskt.
Bra. Michael som ska ärva fabriken är en trevlig man.
En vacker historia.
Den fattiga flickan och fabriksägarens son.
Det går nog bra.
- Älskar du honom? - Jag tycker om honom.
Vad säger han till familjen när han presenterar dig?
"Tilde är ibland intagen på den stängda avdelningen."
"Hon tror på reinkarnation. Dessutom har hon alkoholproblem."
- Det går nog bra, Tilde. - Vad vill du?
Älskar du honom?
Det tror jag inte.
- Varför är du ihop med honom? - Måste man älska folk?
Du är väl cynisk?
Om du vill ha nån du inte älskar, vad betyder då kärlek för dig?
- Vad vill du? - Vad är kärlek för dig?
Kärlek är det vi lever för.
Kärlek är det som får allt att hänga ihop.
Utmärkt svar. Lite illusoriskt. Väldigt ungdomligt, men okej.
Det eliminerar alla kärlekens motsättningar.
Vet du hur irriterande du är?
Vi törstar efter den, men flyr från den när den är där.
Den invaderar det vi vill ha i fred.
Struntprat.
De som predikar kärleken mest lever utan den.
Präster, munkar, nunnor, mullor. De möter världen med kärlek-
-men de kan inte utöva den.
Istället får de veta att de inte får kliva på insekter.
Kärleken är vanlig. Det är det du har svårt för.
Kärleken kan förklara allt.
Har du den inte är det därför du är olycklig.
Om den du älskar inte älskar dig, är det därför.
Om du lämnar den du älskar, är det därför du är olycklig.
Det visar bara att kärleken är stor och viktig.
Självklart är den stor och viktig, men berätta för mig...
När känner du dig riktigt lättsinnig och glad?
När jag sjunger. När jag dricker rödvin och sjunger.
Det är ett bra svar.
Jag mår bäst när jag är ständigt påverkad.
- Det handlar inte om kärlek. - Så det finns inget behov av den?
Jo, men det är en känsla inuti.
Den kräver inget. Den vill bara vara i fred.
Vi har alltid vetat att vi älskade varann.
- Kan vi inte fortsätta med det? - Nej.
Det kan vi inte längre.
God dag, vackra Maria.
Hossein, vad gör du här?
Jag släcker törsten.
- Är du ensam? - Ja.
Är Asger snäll mot dig?
Asger är inte snäll med dig.
Han vet inte när han ska se efter sin ängel.
Ängel?
- Du kallade mig för ängel. - Du ser ut som en ängel.
Det sa min pappa också.
Jag känner hur du mår.
Det gör ont i mitt hjärta när jag ser på dig.
Vem är du, Hossein?
Jag är soldat. Elitsoldat. Den bästa.
Jag blev beskylld för att ha skjutit en officer i kriget.
- Men det gjorde du väl inte? - Jo, han var en dum jävel.
Han knuffade till oss och sa: "Ut och kämpa." Han ville inte själv.
Han var skiträdd.
Ingen gömmer sig bakom min rygg. Jag vände mig om och sköt honom.
Det var ett fult krig.
Alla förlorade allt. Hossein förlorade allt.
Och så kom han till Danmark.
Men det man mister är en del av en själv.
Förstår du vad jag menar?
Jag är en främling häri landet.
Säger nån att de inte gillar främlingar-
-så säger jag: "Jag bryr mig inte."
Jag bryr mig inte. Och vet du varför?
Jag tycker om mig. Det är det viktigaste.
Väldigt viktigt. Du ska kunna tycka om dig själv.
Strunta i de andra. Förstår du?
Jag säger till mig själv: "Jag är den finaste människan i världen."
Det ska du säga. Säg:
"Jag är den finaste människan i världen." Såg det.
Såg det.
Jag är den finaste människan i världen.
Såg det och mena det. Du ska mena det, Maria.
"Jag är den finaste människan i världen." Du kan.
Jag är den finaste människan i världen.
- Säg: "Jag är en fin människa." - Jag är en fin människa.
- Säg det igen. - Jag är en fin människa.
Det är du.
Du är den finaste människan i världen.
Frank, din dummer.
Hej.
Var är din bil?
På verkstan.
Kan du få den lackerad?
Jo, det kan jag.
Vilken färg tycker du?
Det spelar ingen roll. Bara den är blank.
Okej.
- Ursäkta. - Tack.
Det ligger 500 kronor på kommoden.
Ta dem.
Men...
Då tar du inget annat.
Jag älskar den här musiken.
Jag har haft kul, pappa.
Jag har haft jättekul.
Det förstår du väl?
Ja.
Tjena, Steso.
- Steso, vill du röka? - Gå härifrån.
- Vill du inte röka? - Är du dum?
Gå härifrån, för helvete!
"Ropade: 'Ut. Dra åt helvete.
"Då glömmer vi att det är din mors tuttar du går hem och hänger i."
"De ser ut som en strumpa med en femma i."
Steso?
Jag är 19 år. Jag håller på med min andra utbildning till sjöman.
Jag är mekaniker.
Jag har seglat i tre månader. Jag besöker min mor och Bjarne.
Bjarne äger ett bussbolag och är den enda-
- som står ut med min mor längre än till nästa termin.
Det är fest, supfest, som alltid.
Bjarne och hans kamrater.
En sak min mor och Bjarne har gemensamt är spriten.
Jag frågar efter min lillasyster.
De skrattar åt nånting. Jag frågar igen.
Bjarne ger mig nåt att dricka. Jag går upp.
Mamma håller på att förföra en ung kille.
Hon skrattar på det där sättet. Jag frågar efter min syster.
Ögonen går runt. Hon säger:
"Din syster är en sån fräckis. Hon har show nere vid poolen"-
- "som en liten Lolita." Jag ger henne en örfil.
Jag hittar henne på hennes rum. Hon gråter och luktar spya.
Hon har druckit. Hon säger inte vad som har hänt.
Säger att det nog var hennes fel.
Så säger hon att Bjarne har tagit henne på brösten.
Så hade det kommit en kille och försökt våldta henne.
Han hade bara slutat för att hon kräktes över honom.
Då kan jag inte kontrollera mig.
Jag säger till mamma att Bjarne har rört hennes dotter.
Hon säger att jag ljuger.
Jag går ner och frågar vem det var.
Ingen svarar. Bjarne säger att jag ska lugna mig.
Då ser jag att en av dem har spya på T-shirten.
Jag slår honom. Om och om igen.
Han blir skadad. Illa skadad.
Jag har försökt vara annorlunda, men det har inte hjälpt.
Jag fick tre månader för våld. Oprovocerat.
Mamma flyttade från Bjarne, men sa att det var mitt fel.
Jag har undrat hur det skulle kännas att ha din hand i min.
Hur det skulle vara att kyssa dig.
Du är för snabb.
- Jag tycker inte om det. - Nej.
Du har rätt. Det är gott om tid.
När jag kom ut gick jag ihop med en barndomsvän.
Började sälja kokain.
Jag måste sälja mer och mer för att klara mitt eget behov.
Vi blev skyldiga pengar. Min vän fick ett långt straff.
Men han tjallade inte på mig.
Jag betalade skulden.
Tog första båten från Aalborg.
Jag trodde aldrig att jag skulle komma tillbaka.
Jag har aldrig berättat det för nån.
Du får aldrig ljuga för mig.
Nej.
Det är så många som ljuger och berättar halvsanningar.
- Ja. - Du får inte göra det.
Nej, självklart inte.
Därför kom jag tillbaka hit.
För att träffa dig.
Tror du det?
Jag har haft ett liv. Nu är det ett nytt som börjar.
Och jag vill att du ska vara i det.
Så får du inte säga.
Varför inte?
Alla ord.
De kan plötsligt göra ont.
Du har förlorat nån.
Vem?
Han försvann bara.
Vi skulle gifta oss.
Jag hatar folk som knarkar.
- Lova mig att aldrig göra det mer. - Jag lovar.
Han du sålde droger med, din vän...
- Vem var det? - Ingen. Det var en nolla.
Hette han Frank?
Nej.
Bra.
- Det är alltid bråk med er. - Håll igen.
Jävla snutar.
Jag vet fan inte vem som har nåt på oss.
De hittade som tur var inte speedet, annars hade de tagit allt.
De svinen.
- Du! Det gör du inte. - Jo, det gör jag.
Folk blir galna av den här skiten!
Det har ju aldrig varit meningen, det här.
Jag vill inte längre. Jag kan inte mer.
Och du bryr dig inte-
- om att du håller på att röka ner dig i ett stort, svart hål.
Och jag går och väntar på nåt som aldrig händer.
Allt håller på att gå åt skogen, kan du inte fatta det?
Grishuden stinker som fan och hundarna uppför sig konstigt.
- Jag kvävs här inne. - Försvinn.
Dra åt helvete.
Jag älskar dig, vännen. Det vet du.
Gör du?
Jag saknar dig, Asger.
Du var så stor när jag träffade dig.
Du hade alltid ett paket Kings på armen.
Det luktade så gott.
Var har du tagit vägen?
Jag frågade dig om du ville ha glass.
- Minns du det? - Ja.
Och jag sa: "Ska jag slicka tills den blir klistrig?"
Jag tyckte att du var så fräck.
Det är inte mina droger. Jag har fått det av Frank.
- Frank är ju skitfarlig. - Du måste till Staden i morgon.
- Ta med Hossein. - Nej, jag är färdig med det.
Okej, men först måste du ta med honom och visa hur det fungerar.
Det är sista gången.
- Ja. - Allra sista gången.
Jag har en liten middag i kväll för min mor och min syster.
Vill du komma?
Jag är inte så bra på föräldrar.
Det passar bra. Min mamma är inte nån bra förälder.
Jag känner dig inte så väl.
Jo, det gör du.
- Du är en konstig prick. - Ja.
Du är väl inte död?
Nej.
Jag tror inte det.
Bra.
Är det inte bra?
Det är bra. Skitbra.
Gott, starkt persiskt te.
Tack.
Det heter chai.
Chai.
En god soldat tänker alltid på proviant.
Hembakat bröd, sallad, tomat, ost och syltad gurka.
- Varsågod. - Fantastiskt.
Gott.
- Du har nåt i mustaschen. - Ursäkta.
Ursäkta.
Nu är det bra.
Du ser ut som en riktig invandrare med den där mustaschen.
Det är snyggt. Det ser bra ut.
Det ser ut som en mustasch.
Det ser jättebra ut. Min pappa hade en sån.
Min bror har en sån. Alla i familjen har såna.
- Det gör det inte snyggare. - Är det fult?
Det är en snygg mustasch.
När vi kommer till Staden åker vi till Axel.
Håll dig vän med honom.
- Hur går det i Aalborg? - Bra. Hur går det här?
Skapligt.
När vi går ut är det bäst att vi ser ut som ett par-
-som bara ska köpa ett par gram.
Så tar vi fram haschet och åker tillbaka till Aalborg.
Jag har bjudit ut min bror och hans fru-
- att äta på ett tjusigt ställe i kväll.
- Du ska med. - Ska jag?
God dag. Välkommen.
Hej.
- Vad hon är söt, syrran. - Ja, hon är fin.
- Hej. Jag är Allans mor. - Ja, jag vet.
- Var är mustaschen? - Borta.
Min far vänder sig i sin grav.
Jag gjorde det för din skull.
Tack.
Trevligt att träffas igen.
Jag har saknat er, men det jag mest vill säga är att...
...jag tycker att vi ska lägga det som varit bakom oss.
Det som har hänt, har hänt-
- och nu ska vi umgås som vuxna och en familj.
Uppfattat. Det vill jag skåla på.
Jag också. Skål.
Skål.
- Hej. - Hej, Tilde, din kosmiska pärla.
Ligger du här och beblandar dig med borgerskapet?
- Ja, lite. - Jag är väl inte borgerskap.
Nej, du är en av utbytarnas söner. Det är de värsta.
Den härskande klassens söner har alltid blandat sig med proletariatet.
Du vet, lära känna fienden.
- Dra åt helvete. - Det kan jag inte.
Jag är inte så bra på det nu för tiden. Tack för erbjudandet.
Jag hoppas att ni förstår-
- att jag hela tiden letade efter kärleken som alla pratar om.
Den äkta kärleken.
Men varje gång jag hittade den-
- så försvann den igen. Den ville inte vara med mig.
- Sätt dig, mamma. - Det var bara det jag ville säga.
Klättra upp.
- Tjusigt. - Jag är nog en romantiker.
Vi gillar rusmedel i vår familj.
Har Allan berättat om sitt kokainmissbruk?
Ja.
Man gör sitt bästa, och så... Det är bara...
Drick inte mer, mamma.
Det är ju inte varje dag ens store pojke-
-visar upp sin flickvän.
- Du kan stanna en stund. - Nej, jag går nu. Jag kan inte...
Jag måste gå hem. Nej, sitt kvar.
Jag hittar ut själv.
Förlåt.
Jag har börjat bli kall.
Jag är skiträdd-
- och man kan inte vara en kall knarkare. Det är för ynkligt.
- Man får väl aldrig bli ynklig? - Nej, det får man inte.
Nej.
Kan du hjälpa mig att sluta?
Kan du det, Tilde?
Sluta.
Ja, det kan jag.
- Jag vill inte dö. - Nej.
Vill du gifta dig med mig?
Nej.
Jag trodde att du vari den banala fasen.
- Vad? - Enkel psykologi.
Först den orala, så den anala, och sen den banala fasen.
Först tror man att man är en speciell individ.
Man är djupare och andligare än alla andra.
Så kommer den banala fasen. När man har genomlevt den-
- vet man att man inte är värd ett skit mer än alla andra.
Man är fullständigt utbytbar.
Man är utbytbar och alldeles vanlig.
Då vet man att man ska dö, begravas, ätas upp av maskar-
- glömmas av eftervärlden som alla andra vanliga människor.
När man vet det är man vuxen.
Och vuxna gifter sig. Vill du gifta dig med mig, Tilde?
Det var för att vi inte hann.
Vi tar ett senare.
Ja.
Okej.
Ja. Vi ses.
Jag borde nog ha varnat dig.
Det har du gjort.
Ja.
Ja, det har jag väl.
Kan jag lita på dig?
Ja, det kan du.
Trevlig kväll.
Kan du få den lite högre? Du måste stå stilla.
- Stå stilla. - Ja, jag står stilla nu.
- Ser det rätt ut? - Dra upp tuttarna.
Alltså...
En riktig människa. Hör här.
Det är bra. Stå stilla.
Vi är klara. Nu åker grisen ut. Tjusigt, va?
Ja, skitsnyggt. Skitgott. Man blir sugen på fläsk.
Jag trodde att ni tog sista tåget.
Ja, men vi kom för sent. Det har jag ju sagt.
- Gick det bra? - Ja, bara fint.
Allt är i väskan.
Jag har inte anmält mitt intresse.
Så Frank meddelade mig.
Jag tar bara emot.
Det finns inget att göra. Jag har ju testat förr.
Vad fan gör du? Nu räcker det.
Vad händer med ditt ansikte? Du blir bara fulare.
Tror du inte att du förlorarjobbet?
Du ska betala din jävla skuld!
Du är skyldig mig allt! Du är inte ett skit bättre.
Såg det till mig! Du är så jävla helig!
Du är inte bättre!
Okej.
Vad ska jag göra?
Sätt dig.
Du åker till Tyskland och hämtar amfetaminet.
Är vi kvitt sen?
Hur mycket?
- 50 kilo. - Du är galen.
Jag utvidgar. Det här blir stort.
Alla smålangare får det nånstans. Här.
Rockarna älskar det, så länge de får sina 20 procent.
- Vad har hänt med dig? - Är du med?
- Jag får ju 12 år. - Du åker inte fast.
Jag har slutat med sånt.
Jag är ute. Förstår du det?
Hör här. Du är den enda jag nånsin har hållit av.
Jag pratade med din flickvän i dag.
Eller rättare sagt: Före detta.
Hon ville inte träffa dig igen.
Maja?
Maja!
Hon är söt, Allan.
Det var hon då också.
Då? Frank, vad fan...
Vad menar du med "då"?
Då hon var här.
Ja, då. Då din lilla ängel kom hit.
Hon tog minsann för sig av rätterna.
Men hon var inte beroende. Alltså... beroende.
Men hon tog för sig.
Hon hade den där pojkvännen, Leif.
Ställnings-Leif. Han jobbade med byggställningar.
- Minns du honom? - Nej.
Han gjorde lite jobb åt mig ibland.
Jag försåg honom med speed.
Han hamnade allt längre ut.
Han var galen i henne. Han älskade den tjejen.
Jag lovar dig. Men Leif hade svag karaktär.
Han gick allt längre. Hon ville att han skulle sluta.
Det ville inte jag så jag gav honom mer.
Då visste jag var jag hade honom. Så en dag...
...ramlade han ner.
Han ramlade ner. Från byggställningen. Och dog.
Maja? Jag har inget med honom att göra.
- Gå, Allan. - Han tror bara det.
- Vi är gamla vänner. - Stick härifrån!
Tjejen blev sur på mig.
Ett helt år senare kom hon hit.
Svartklädd. Satt vid det där bordet.
Tände små ljus och stirrade in i dem.
Vet du vad du är? Du är en nolla.
En lögnare. Som alla andra!
Det var väl sorg.
Eller nåt sånt.
Där ser man.
Den kärleken.
Det är smart med metadon.
För att få det att funka måste man röra sig snabbt.
Jag tror jag känner det. Motion och droger samtidigt.
Det fungerar ju. Det är genialt.
Man borde skriva böcker om det här.
- Thomas? - Tilde!
Pengarna.
Hallå!
Var är du? Vakna.
Är du påtänd?
- Är du påtänd? - Ja.
Det är en förmögenhet. Lånade pengar.
Nu tar du hand om dem.
Okej?
- Hallå? - Hallå...
Okej?
Vi kör när du kommer hem. Här. Till resan.
Det är enkelt. Vi levererar och du säljer.
Jag har kunder som kommer för att få det.
- Vi levererar och du säljer. - Jag kan väl åka till Staden...
Det kan för helvete inte vara så svårt att fatta.
Jag har tänkt sluta. Du ska se de här.
Titta på bilderna. De ligger där.
Jag vill bli tatuerare. Det är en dröm jag har haft länge.
Vad säger ni?
Om du är tatuerare tar jag bort dina knäskålar.
Du säljer. Du får låta andra tatuera.
- Varför det? - Så är reglerna.
Jag är slut.
- Jag är slut. - Nej, det är du inte.
Jag vet inte vad jag ska göra utan dig.
- Det vet inte jag heller. - Vi gör aldrig nåt ihop längre.
Nej...
Vi kan åka till Västerhavet och rasta hundarna.
Du kan göra en picknickkorg. Som det brukade vara.
Ja, det kan vi göra.
- Vi kan ta med Hossein. - Ja.
- Varför? - Jag är skyldig honom det.
Ta en snaps.
Skål.
Det är konstigt med dig, Hossein.
- Med mig?
Du är alltid i farten. Här och där och överallt.
Ingen vet vad du egentligen gör.
Kriget lärde mig en sak: Du kan bara lita på dig själv.
Lärde kriget dig det?
- Det är inte krig här. - Asger...
Vad menar du med det?
- Du har gått för långt. - Lägg av.
- Går jag för långt? - Ja, du har gått för långt.
Hossein går för långt?
Hossein äger oss alla. Visste du det, älskling?
Vad snackar du om?
Hossein lånar ut pengar.
Hans räntor är lägre än andras.
Alla lånar av honom.
Han känner alla. Spelar ut alla mot varann.
De som kommer i vägen för honom förgörs.
Stämmer inte det?
En svartskalle med krigstrauma som uppför sig som en rocker.
Nu knullar han dig också.
Det kostar 58.000 att ligga med min tjej.
- Det är väl vad jag är skyldig? - Jo.
Är du skyldig honom pengar?
Vad fan gör du?
Asger, vad fan gör ni? Vad fan gör ni?
Sluta! Låt bli! Vad fan gör ni?
Sluta upp med den där skiten!
Vad fan gör ni? Sluta!
Psykopater!
Tror du jag skulle skjuta dig?
Det” är för farligt. Även om du förtjänar det.
Jag vill inte ha knarkarhundar.
Asger, gör det inte!
Asger, sluta! Sluta!
- Sluta. - Stick nu. Håll käft.
Frank, det är Allan. Bra.
Kan du möta mig på bron? Ja, nu.
Kanske skulle jag ha hållit mig borta.
Det var kanske inte meningen att jag skulle komma tillbaka.
Allt kanske är förutbestämt.
Det är inte det smartaste stället du har hittat.
För helvete. Du är hemma. Du klarade det.
Du är fri.
Kom nu.
Är du galen?
Hör här.
Lugn nu.
Ge mig den andra. Vi glömmer hela skiten.
Ge mig bara den andra.
- Menar du den här? - Ja, lugn nu.
Vad gör du? Ditt svin! Din jävel!
Jag skär upp dig! Jag dödar dig! Är du tokig?
Kom hit! Stanna där! Du stannar där!
Jag tänkte på när vi trimmade hans moppe.
Den gick 90 km/h.
Han kom tillbaka med röda kinder.
Idiot! Jag slaktar dig!
Gratis speed i hamnen.
Steso?
Bra att du är här. Hamnen, va?
Hamnen är full i speed. Vi ska bara fiska upp det.
Kom nu. Kommer du?
Skynda er!
Fan, fan, fan, fan!
Du stannar här.
Du såg väl vad som hände?
Det var inte mitt fel. Jag måste skydda dig.
Mamma?
Pappa?
Mamma?
Före detta knarkare.
Tidigare narkoman.
Stödgrupper med flinande idioter.
Sömnlöshet.
Kommunen betalar ditt gaffeltruckkörkort-
- om du lovar att inte ramla i. Alla är så stolta.
Nej tack. Det är inte jag.
Jag skulle dö nu. Det var jag säker på.
Jag väntade i två där på honom. Men han kom inte.
Frank var försvunnen. Han försvann helt enkelt.
Thomas, för fan.
Thomas. Kom, vännen.
Kom, vännen.
Thomas, kom då. Kom hit, vännen.
Älskling, kom då.
Thomas.
Kom nu, vännen. Thomas.
Thomas!
Hej.
Jag hörde talas om vad du gjorde.
- Vill du ha kaffe? - Nej.
Jag skulle bara se om du mådde bra.